![Изображение](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/en/1/17/TombRaiderUnderworld.jpg)
След като Crystal Dynamics, създателите на един от най-епичните и дълбоки франчайзи в историята на игрите Legacy of Kain поеха под своето крило разработката на бъдещите Tomb Raider-и, нещата изглеждаха повече от обещаващи. Crystal Dynamics, дори и вече в непълен състав си остават Crystal Dynamics въпреки всичко, така че каквото и да кажем за тях е или добро, или нищо! Tomb Raider 5 и 6 бяха безумно тъпи игри, така че време беше някой да се сети, че все пак това е Лара и е нужно да се подходи към света на Tomb Raider с уважение. Така се роди Legend, който ни показа, че:
А) Лара е все още жива и има какво да ни покаже
Б) Гърдите и са се върнали в човешките пропорции
и
В) Crystal Dynamics винаги са били правилните хора, а вече и за правилната работа
След безкомпромисния успех на Anniversary, феновете вече започнахме да се чудим какво ново и невиждано може да се измисли в следващата част, което да не е свързано с графични подобрения.
Е, Underworld е толкова наситен с Tomb Raider усещане, че се бори не само да е гордо продължение, а да е една от най-силните игри от поредицата от години насам! Ешкъна, който преобладаваше в предните две игри тук е занижен за сметка на останалата част от геймплея. Историята е както винаги силна. Графиката е красива, напреднала, мека и гали окото с всеки кадър като на места огромни красиви гледки те оставят с отворена уста. Но това не е най-добрата страна на Underworld! Ни най-малко. Най-добрата страна на играта е нейната трудност. Да, Underworld е труден! Ако Legend беше лесен, a Anniversary беше с нормална трудност, Underworld може да те докара до нервен срив. И това го казвам почти в добрия смисъл на думата, защото ме накара да си припомня моментите от първите 3 игри, когато се чудих къде да скоча и откъде да мина. Носталгия...
Структурата на нивата е правена от болни хора, които имат спешна нужда от всякакъв вид медицинска намеса, която може да им се окаже! Всяко следващо ниво става все по-епично и по-епично, а местата, които требе да обскочиш за да стигнеш където искаш са почти неоткриваеми. Crystal Dynamics буквално са изкристализирали с Underworld и подозирам, че са дали всичко от себе си за да се върнат към корените на тази игра, защото аз се чувствах точно така, сякаш играя първите части. Браво! Всъщност...зависи.
Техническото изпълнение както казах е изключително добро, но и новия Тумб не прави изключение от правилото, че перфектни неща няма. Играта има множество дребни бъгове и проблеми, като най-фрапиращия си остава запазената марка - КАМЕРАТА, която услужливо ти подсказва в сублимна ситуация, че ръбъ на който искаш да се хванеш е еееей там някъде. Имаме множество проблеми с индивидуалността на Лара и упорития и отказ да приеме, че като припомпя наляво не означава да тръгне напред и че обикновено шпацията я кара да скочи, не да се люлее докато 200 каменни глави ми пърлят задника! Също така не знам дали споменах, но имаме сериозни недоразумения с камерата.
Нововъведения и тук има, като най-голямата тъпотия от тях е сонарния апарат, който ти сканира във виртуална 3D матрица заобикалящата те среда УЖ за да можеш да се ориентираш накъде да скочиш. Явно сонара знае, че камерата е крап, но и той не е по-различен. Като цяло - не работи! Осланяйте се на нюха си. Може и на опита от предните игри.
В заключение, Underworld е изключително фрустрираща игра, която ще накара дай-хард феновете на първите части да се ухилят в демонична усмивка само при вида на нивото, а новобранците да събират копчета на клавиетури и мишки от земята.
Минимални системни изисквания
CPU: Intel Core2Duo E4500 / AMD Athlon 3800+ X2
RAM: 1GB DDR2 800Mhz
GPU: ATi X1650PRO / nVidia 7300GT
Препоръчителни ситемни изисквания
CPU: Intel Core2Duo E6xxx / AMD Athlon 4800+ X2
RAM: 2GB DDR2 800Mhz
GPU: ATi X19xxPRO/XT ++ / nVidia 8600GT++
Производител: Crystal Dynamics
Разпространител: EIDOS
Оценка: 8/10
Daxter
![Изображение](http://upload.wikimedia.org/wikipedia/en/c/c9/Daxter_with_rating.jpg)
Ей-тоя оръфляк по-долу виждате ли го?
![Изображение](http://imagesdejeuxvideos.blog.playersrepublic.fr/images/medium_jak_1.daxter.jpg)
Това е най-големия пеераз за 2006-та година!
Сега сериозно.
ТОВА Е НАЙ-ПЕЕРАЗКИЯ ЛЕВАШКИ ИЗГЕЙТАЧЕН ТИПАЖ НА 2006-та година !!!
Петата инсталация по Джак и Декстър франчайза стъпи преди две години и на малките ни портативни конзолки, които гордо си разнасяме насам-натам в джоба и които послушно ни служат за адекватно убиване на време. Само че този път Джак не играе за наше огромно щастие, така че цялото подскачане и събиране на рубини се пада на Декстър. Играта заема място непосредствено преди Джак 2, когато той е хванат и на Декстър се пада да оправя кашите в Небесния Град като бубулечкоизтребител. Ъхъ, Декстър трепе малки, средни, големи и гигантски (последния гад) буби.
За незапознатите със света на Джак и Декстър - това е типичнa джъмп-ен-рън тип игра, в която по подобие на основоположниците на жанра Реймънд и Соник или по-късното недоразумение Ратчет и Кланк ние весело подскачаме от платформа на платформа, събираме каквито съкровища имаме да събираме и трепим представители на флората и фауната. Общо взето игра тип за 5 годишни, която не пречи да забавлява и 25 годишни. Проблема при Декстър е, че нито за миг не може да те накара да се забавляваш, защото ПИЛИ НЕРВИ с шмиргел! Принципно обичам джъмп-ен-рън жанра и чисто такива негови представители като Реймънд и не-дотам - като прекалено любимата ми Алиса са винаги добре дошли на чат в свободното ми време, обаче Декстър е много-силно-изнервящ-малък-пеераз! Играта е всичко друго, но не и за 5 годишни (освен ако не искаш детето ти да израстне с крайно лабилна психика). Трудността на играта е прекомерно завишена, нивата са изгаврени до абсурдност, за управлението си Декстър разчита на сръчността на двата си крака, защото двете си ръце отдавна ги е наврял в декстъровия си гъз, смешките и като цяло комедийните ситуации са трагикомични и НЕ забавляват, а камерата е кошмарна!
Но за жалост играта си има и силни моменти благодарение на които на теб не ти остава време за друго освен да я псуваш.
Играта има галеща окото графика и разполага с голям набор скрити неща и места, които е интересно да откриеш. Също така може да ти предложи голямо количесто ФЪН в мини-игричките си, а те не са никак малко. Дори от главното меню има още една интересна мини-игра - бой между буби, а ин-гейм мини игрите, които се активират след като Декстър си положи пръдналия гъз на мизерното си легло, са истинско пиршество за сетивата.
Друга положителна черта е, че играта е правена от Ready at Dawn, които 2 години след това ни доказаха, че могат да направят истински епос в лицето на God Of War: Chains of Olympus. И наистина, тук присъства подобна мащабност. Понякога...
Daxter ще се хареса само на феновете на приключенията на Джак и Декстър, които след предното леко разочарование ще се почувстват отново в свои, извратени води. Но те са си свикнали.
За всички останали - играта е изключително изнервяща, така че СТОЙТЕ ДАЛЕЧ!
Производител: Ready at Dawn
Разпространител: SCEA
Платформа: PSP
Оценка: 6/10